"Kriminální případ XY" - projekt na TU v Drážďanech
![](/images/scaled/chemie2a_590x443.jpg)
V pátek 9.12.2011 jsme měli jet na exkurzi na Technickou univerzitu v Drážďanech. Ještě předtím dostali během vyučování všichni žáci od studentů, kteří vedli projekt, k vyplnění dotazníky. Každý měl specifický kód a měly se tak zjistit znalosti žáků před experimenty.
Exkurze pro žáky ze základního kurzu chemie pod vedením paní Pfitzner začala nakonec v pátek brzy ráno na nádraží v Pirně. Odtud jsme vlakem dojeli do Drážďan. Na univerzitě nás dva velmi hodní a milí studenti dovedli spletitými chodbami na oddělení chemie. V místnosti o velikosti třídy nás zasvětili do "kriminálního případu XY", který bylo třeba objasnit. Seznámili nás s podezřelými osobami a předali nám dosud známé skutečnosti.
První skupina zkoumala otisky prstů na dopise a prováděla barevnou chromatografii s různými tužkami, které byly nalezeny u podezřelých, aby se zjistil pisatel dopisu. Druhá skupina se zabývala bílou substancí, která byla objevena na místě činu a zjistila pomocí zkoušky ohněm a srovnávací reakce, že se jedná o dusičnan draselný (KNO3). Třetí skupina zkoumala obsah žaludku a nejdříve za pomoci unitestu určovala kyselinu. Díky srovnávacím reakcím jsme přišli na to, že se jedná o chlorovodík (HCl). Na závěr jsme pomocí titrace stanovili koncentraci kyseliny.
Obohaceni o nové poznatky jsme se vrátili do poradní místnosti, kde jsme podezřelé konfrontovali s důkazy a vyslýchali je. Šikovnými a cílenými otázkami jsme nakonec usoudili, že pachatelem byla nejlepší přítelkyně oběti. Žárlila na ni, protože oběť měla díky aféře s docentem lepší známky než ona. V následujícím soudním procesu se tato "přítelkyně" nakonec musela zodpovídat ze svých činů.
Celkově musíme říci, že během tohoto projektu se skutečně všechno vydařilo. Experimenty byly zajímavé a zcela odpovídající úrovně, rámcové podmínky byly skvěle připraveny a celá akce, ačkoliv celkem trvala přes 4,5 hodiny, byla velmi zábavná. časový plán byl důkladně promyšlen a souhlasil téměř přesně na minutu. Můžeme jen odpovědným studentkám a studentům poděkovat za to, že nám dopřáli takovou zajímavou a zábavnou exkurzi, která byla kromě toho velmi naučná. Na konec nám ještě jednou rozdali naše testy, které jsme vyplnili na začátku projektu, a my jsme zjistili, že nyní umíme odpovědět i na otázky, které pro nás byly dříve neřešitelné, takže jsme se během projektu přeci jen něco naučili.
Nyní ještě jednou děkujeme Technické univerzitě, že jsme dostali tuto příležitost. Účasti na tomto projektu v žádném případě nelitujeme.
(Tilman Pfitzner, Richard Mörbitz, Lukas Hoffmann, základní kurs chemie, 11. třída)